‫- זהו סיפור על כוחות קסם -‬
‫נו באמת.‬
‫הן מאחרות.‬
‫מה הן עושות?‬
‫טוב!‬
‫תקשיבי, כמה הזויים התחילו אתי.‬
‫מה? רק התעסקתי בעניינים שלי.‬
‫היי!‬
‫הפסיקי לברוח מאתנו.‬
‫אוי לא!‬
‫חכי!‬
‫את לא תברחי!‬ ‫-מהרי, בסדר?‬
‫בסדר גמור, רק שנייה.‬
‫איתרתי את הטלפון הנייד של סאטן!‬
‫עבודה טובה, אויהארו.‬
‫עכשיו...‬ ‫-חכי רגע!‬
‫תני לי לשים את הרצועה.‬
‫אה?‬
‫בחייך, חכי רגע!‬
‫פשוט תוותרי.‬
‫כן!‬
‫את רואה מה קרה? נפלת כי רצת מהר כל כך.‬
‫אנחנו ממשמר התלמידים.‬
‫אויהארו. שיראי!‬
‫אתם עצורים עקב ניסיון תקיפה.‬ ‫-משמר התלמידים?‬
‫נכון מאוד!‬
‫זו הפעם הראשונה שראיתי טלפורט.‬
‫את אולי מיוחדת, אבל עדיין ‬ ‫יש לנו יתרון מספרי.‬
‫באמת? אתה אמור לדעת...‬
‫היי! סוף סוף מצאתי אותך!‬
‫בחיי, את לוקחת את הזמן.‬
‫מה חיפשת במקום הזה?‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-היי, היזהר.‬
‫את איתן?‬
‫שנטפל בך קודם?‬
‫ואז היא...‬
‫מה זה היה?‬
‫רעם?‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬
‫החנויות נסגרות בקרוב.‬
‫אה...‬ ‫-טוב.‬
‫דרך אגב, מי הבחורים האלה?‬
‫לא יכולת לשאול לפני שהיממת אותם?‬
‫אחות גדולה?‬
‫- ריילגאן -‬
‫אה?‬
‫מספר תושבים: 2.3 מיליון.‬
‫שמונים אחוזים מהם סטודנטים.‬
‫הסטודנטים של עיר האקדמיה עמלים קשה כל יום‬
‫כדי לשפר את יכולותיהם המיוחדות.‬
‫הם מדורגים במקום השלישי ‬ ‫מתוך שבעת קבוצות רמה 5,‬
‫והמיוחדת החזקה ביותר בעיר היא...‬
‫הריילגאן, מיסאקה מיקוטו.‬
‫אחות גדולה, את מבינה מה זה אומר?‬
‫מבינה מה?‬
‫את שואלת ברצינות?‬
‫כולם מקנאים בך ומעריצים את היכולות שלך.‬
‫כמו אתמול,‬
‫אני אודה לך אם לא תנהגי בחוסר אחריות.‬
‫את עלולה להיהרג בשנתך אם תמשיכי כך,‬
‫או שמישהו יתקוף אותך!‬
‫היי! למי את שולחת הודעה?‬
‫אויהארו שלחה לי הודעה, היא אמרה ‬ ‫שהיא בדיוק יצאה מהמעונות.‬
‫את צריכה להזדרז ולסיים את העבודה.‬
‫בכנות, אחות גדולה...‬
‫אני אומרת לך, היא הייתה כזאת מגניבה!‬
‫איך זה נקרא? מוות מיידי, נכון?‬
‫היא הפילה את כולם עם האצבע הקטנה!‬
‫זה מדהים!‬
‫את לא משתנה, סאטן.‬
‫את כל הזמן נכנסת לסמטאות ‬ ‫חשוכות ונקלעת לצרות.‬
‫ובכן...‬
‫בכל מקרה, כמעט הגענו. הארואה!‬
‫איפה ההזמנה הזאת?‬
‫את שוב משנה נושא.‬
‫דרך אגב,‬
‫למה אנחנו נפגשות בבית הספר שלהן היום?‬
‫אה...‬
‫היי, מיסאקה!‬
‫היי, קונגו.‬
‫גם וונאי ואווטסוקי פה.‬
‫שלום, מיסאקה.‬
‫איזה יום יפה.‬
‫מה זה?‬
‫זה?‬
‫אלו שיעורי הבית שלנו.‬
‫בית הספר נותן לנו יותר מדי ‬ ‫שיעורי בית לקיץ.‬
‫זה די מתיש.‬
‫כן, אני יודעת.‬
‫אני שונאת לחפש את מקורות המידע הנכונים.‬
‫זו הסיבה שאת פה, מיסאקה?‬
‫אני רק מעבירה קצת זמן ‬ ‫עד שהחברות שלי יגיעו.‬
‫כבר סיימתי את שיעורי הבית.‬
‫באמת?‬ ‫-ברור.‬
‫טוב, אם הייתי רוצה,‬
‫הייתי מסוגלת לסיים אותם בחצי יום!‬
‫אה...‬
‫הכול בסדר, קונגו?‬
‫אני מצטערת, תראו מה עשיתי.‬
‫יש אחד גם פה.‬
‫כן.‬ ‫-אוי.‬
‫גם זה.‬
‫תודה לך.‬
‫היי, זאת שוקוהו.‬
‫כרגיל, היא מוקפת בשפוטות שלה.‬
‫היא מדורגת חמישית ברמה 5 בבית הספר שלנו.‬
‫זה מוזר‬
‫שאני לא מסוגלת לחבב אותה.‬
‫זה מה שאמרתי לכן!‬
‫לא ריכלתי עליה או משהו!‬
‫סתם איזו הערה חסרת משמעות!‬
‫אני מבינה.‬
‫בכל מקרה, אנחנו צריכות לזוז.‬
‫זה בסדר.‬
‫נתראה אחר כך, מיסאקה.‬
‫כן.‬
‫מיסאקה.‬
‫מי... סאקה.‬
‫אסור לדבר בתוך הספרייה.‬
‫בחייך.‬
‫דיברת כל כך הרבה לפני שהגעתי.‬
‫או שאת פשוט לא רוצה לדבר אתי?‬
‫היי, מה יש פה...‬
‫היי!‬
‫אל תחטטי לי בדברים.‬
‫אני משקשקת.‬
‫אולי זו מתנה למישהו?‬
‫את מנסה לריב אתי?‬
‫ברור שלא.‬
‫דו קרב יהיה לא קל.‬
‫חוץ מזה,‬
‫הפרעת החיים שלי לא משפיעה עלייך.‬
‫החסם החשמלי שלך קצת דפוק.‬
‫מה הבעיה שלך?‬ ‫-המלכה?‬
‫אלו לא מיסאקה ושוקוהו?‬
‫מה הן עושות?‬
‫כמובן...‬
‫דו קרב יהיה קשה מדי.‬
‫אבל אם היית צריכה להתמודד ‬ ‫עם כל התלמידות בטוקיוודאי לבדך,‬
‫זה יהיה אתגר קצת גדול יותר.‬
‫אני צוחקת.‬
‫מה עשיתי?‬
‫למה אני עומדת?‬
‫תראו! אלו מיסאקה והמלכה!‬
‫שלום לך, מלכה שלי.‬
‫להתראות.‬
‫היכולת שלך מגעילה כתמיד.‬
‫לא אכפת לי אם את הכי חזקה בעיר האקדמיה,‬
‫״אחיזה מנטלית״,‬
‫שוקוהו מיסאקי.‬
‫את לא חייבת להתבונן בי‬ ‫עם המבט המפחיד הזה.‬
‫ראי זאת כאזהרה.‬
‫יש לך יותר מדי חברות לאחרונה.‬
‫אם תתחילי לפלוש לשטח שלי,‬
‫אני איאלץ לטפל בך.‬
‫בסדר?‬
‫יש לי שאלה אחת.‬
‫תרגישי חופשי לשאול.‬
‫את באמת תלמידת תיכון?‬
‫באמת מעניין.‬
‫באופן רשמי, כן.‬
‫אבל הכול יכול להיות עם הטלפתיה שלי.‬
‫אחות גדולה!‬
‫כולן כבר פה!‬
‫בואי נזוז! מהר!‬
‫אל תשתמשי בטלפורט בצורה כזאת!‬
‫מיסאקה!‬
‫אני מתנצלת על האיחור!‬
‫מה? מה קרה? שיראי?‬
‫זה היה רגע אינטימי קט.‬
‫אני מצטערת שהיית צריכה ‬ ‫לבוא עד לפה, הארואה.‬
‫זה בסדר! נהניתי מאוד.‬
‫קניתי גם כמה דברים טעימים.‬
‫החנויות הכי טובות בעיר האקדמיה ‬ ‫נמצאות באזור הזה.‬
‫אויהארו התרגשה להראות ‬ ‫להארואה את האזור, נכון?‬
‫זו עיר יפה אחרי הכול!‬
‫יש תחושה מהודרת בכל פינה.‬
‫אני מרגישה כמו בת אצולה.‬
‫אפילו לאוויר יש ריח של שושנים!‬
‫אז זו הסיבה?‬
‫תהיתי אם בגלל זה בחרת בשושנים.‬
‫על מה את מדברת?‬
‫איך עלית על זה?‬
‫טוב, הצצתי בזמן שבחרת את העוגות.‬
‫השושנים היו כל כך יפים.‬
‫גם את הצצת, הארואה!‬
‫אתן איומות!‬
‫אני מצטערת, אבל זה יותר כיף ‬ ‫אם מישהו מגיב על זה.‬
‫זה לא העניין!‬ ‫-בחייך!‬
‫בואו נפסיק להתווכח.‬
‫קדימה, בואו נזוז!‬
‫- אשפית החשמל -‬
‫באתן לבקר מישהו?‬ ‫-כן.‬
‫מלאו את המסמכים האלה בבקשה.‬
‫אין בעיה.‬
‫נראה שאת רגילה לזה.‬
‫כן.‬
‫היי, בנות.‬
‫אלו יומיקאווה וטסו!‬
‫מה אתן עושות פה?‬
‫אתן מבקרות?‬
‫כן.‬
‫מה אתכן?‬
‫קרה משהו?‬ ‫-לא.‬
‫אחד המתחזים הקיצוניים ‬ ‫בהם טיפלנו מאושפז פה.‬
‫הוא מחלים כעת,‬
‫ואנחנו מעבירות אותו ‬ ‫לבית החולים של שירותי הביטחון,‬
‫כדי לחקור אותו יותר לעומק.‬
‫אל תהיו קשוחות מדי!‬
‫מתחזה קיצוני?‬
‫כן, טוב.‬
‫תמיד יש בעיות‬
‫בעיר הזאת.‬
‫כן? שלום, באנרי.‬
‫שלום, ארי!‬
‫מה קרה?‬ ‫-שלום!‬
‫כולן פה!‬
‫- אדסאקי באנרי -‬
‫זה טעים!‬
‫זה ממש טעים, ארי!‬
‫נכון? אויהארו ואני הלכנו לקונדיטוריה.‬
‫בטח אכלתן איזה עשרים כאלה.‬
‫וואו, נראה שאת מחלימה היטב.‬
‫כן. תהליך השיקום קצת קשה.‬
‫אבל ביקורים כאלה מחזקים אותי!‬
‫זה נהדר! השלימי את השיקום בהקדם‬
‫כדי שתוכלי לשוב לבית הספר במחצית השנייה.‬
‫היי! כולן צמאות?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫טוב, נראה שעלינו להביא משקאות.‬
‫כן, רעיון טוב!‬
‫הארואה, אנחנו כבר חוזרות.‬
‫באמת?‬
‫טוב, בואי נזוז.‬
‫שיראי? מיסאקה?‬
‫בואי נזוז!‬
‫אנחנו כבר חוזרות.‬
‫תיהנו!‬
‫בואי, אחות גדולה! בואי נלך!‬
‫מה זה היה?‬
‫בואו נביא משהו לשתות.‬
‫זו מחלקת השיקום?‬
‫אדסאקי עובדת ממש קשה.‬
‫אחות?‬
‫אחות גדולה!‬
‫קרה משהו?‬
‫אה...‬
‫כלום.‬
‫הפתעה?‬ ‫-הפתעה?‬
‫כן!‬
‫פשוט נראה לי שסתם מתנה לא תספיק.‬
‫אנחנו צריכות לשפר לה את מצב הרוח, נכון?‬
‫הלוואי שהיינו יכולות ‬ ‫להכניס את זה לתוך עוגה,‬
‫או להטביע את זה בכוס שמפניה!‬
‫אבל כבר מאוחר מדי.‬
‫אני לא יודעת אם היא רצינית.‬ ‫-אני לא יודעת אם היא רצינית.‬
‫אין לנו ברירה אחרת!‬
‫אז נלך על... פרחים?‬ ‫-כן!‬
‫אני קוראת לזה תכנית: ‬ ‫״סתם זר? לא, יש משהו בפנים!״‬
‫נו?‬
‫אה...‬
‫זה נשמע מעולה, נכון?‬
‫אני אלך לקנות פרחים עכשיו!‬
‫שיראי!‬
‫טוב, זאת אחות גדולה...‬
‫אוי לא.‬
‫מה? מה העניין?‬
‫זה לא התיק של מיסאקה?‬
‫איך יכולתי...‬
‫הנה, הנה. אל תדאגי.‬
‫היא בסדר. העיקר הכוונה.‬
‫לא! אנחנו עדיין יכולות לעשות את זה!‬
‫קורוקו! אני זקוקה ליכולת שלך!‬
‫אחות גדולה... אחות, הירגעי.‬
‫טוב, אני אסיח את דעתן.‬
‫באמת, קראו לנו מוקדם מדי.‬
‫כמה זמן צריך כדי לסדר ניירת של אדם אחד?‬
‫עכשיו, עכשיו.‬
‫סנפאי? מה?‬
‫איפה השומר?‬
‫היי! אתם שם, חכו!‬
‫אני תוהה... מה זה?‬
‫טסו!‬
‫רדי למטה וקרא לתגבורת!‬
‫מהר!‬ ‫-בסדר!‬
‫לעזאזל.‬
‫זה הפסיק.‬
‫נשמעה אזעקה, אבל אף מקרה חירום לא דווח.‬
‫אויהארו! ‬
‫מה?‬
‫קורוקו? אנחנו נלך לברר מה קורה.‬
‫את וסאטן צריכות לחזור לחדר של אדסאקי.‬
‫אה, וגם...‬
‫השתדלי לא לעשות שום דבר כמו אתמול, בסדר?‬
‫הבנתי.‬
‫- אדסאקי באנרי -‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה קורה שם לדעתך?‬
‫אני אלך לבדוק.‬
‫היזהרי!‬ ‫-בסדר!‬
‫אני יודעת.‬
‫הנה זה!‬
‫פתח את זה כבר!‬ ‫-עצרו!‬
‫אין לכם לאן לברוח!‬
‫כל הכוחות שלנו מחפשים אתכם!‬
‫זה הסוף של...‬ ‫-סתמי!‬
‫סתמי את הפה!‬
‫הבחורה הזאת!‬
‫אל תנסי לעשות כלום,‬
‫או שאני אפוצץ לה את הראש.‬
‫הפושע שהועבר נמלט?‬
‫המפקד יומיקאווה בדרכו הנה.‬
‫התגבורת בדרך.‬
‫אתן יכולות לסייע לנו לעצור את הבהלה.‬
‫ברצינות, מי קורוקו חושבת שאני?‬
‫היא פשוט דואגת לך.‬
‫יש לך נטייה להיסחף.‬
‫אבל את יודעת, זו רק עוד אחת...‬
‫כן.‬
‫שלח אותם לשם.‬
‫לא, אנחנו לא רוצים להתגרות בהם. הם תפסו...‬
‫יומיקאווה?‬
‫מה אתן עושות פה?‬
‫קרה משהו?‬
‫המתחזים הקיצוניים האלה התבצרו על הגג.‬
‫עליכן ללכת למקום מבטחים.‬
‫אדסאקי! היי, מה קרה?‬
‫ארי!‬
‫ארי לא חזרה!‬
‫רגע, זה אומר...‬
‫החברה שלכם נלקחה כבת ערובה.‬
‫אבל...‬ ‫-סאטן!‬
‫תודה.‬
‫אבל ארי עדיין...‬
‫אל תדאגי.‬
‫אה...‬ ‫-מיסאקה?‬
‫חכי!‬ ‫-מה את עושה?‬
‫חכי, מיסאקה!‬
‫עזבו אותי, בבקשה!‬
‫שתקי כבר! תפסיקי להתנגד!‬ ‫קדימה, בואו נמריא!‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫מיסאקה!‬
‫הורידו את הידיים המטונפות שלכם מהחברה שלי!‬
‫מיוחדת?‬
‫היי, תתחיל לזוז!‬
‫אני מנסה! זה לא עובד!‬
‫לעזאזל! אז את חברה שלה? אם כך...‬
‫אני מקווה שהיא יודעת לתפוס!‬
‫הארואה!‬
‫סאטן!‬
‫אני מחליקה!‬
‫לא! לא! לא!‬
‫סאטן!‬
‫החזיקי חזק!‬
‫ברצינות?‬
‫אה?‬ ‫-מה?‬
‫אבל איך...‬
‫קורוקו!‬
‫הזהרתי אותך...‬
‫במיוחד.‬
‫אבל לא נותרה לי ברירה.‬
‫אחות גדולה!‬ ‫-הארואה!‬
‫את בסדר? נפצעת?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫תודה לאל!‬
‫סליחה על שהדאגתי אותך.‬
‫התיק שלך.‬
‫התיק של מיסאקה.‬
‫אה?‬ ‫-מה?‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫קורוקו!‬
‫נראה שאין לנו ברירה.‬
‫מיסאקה? מיסאקה?‬
‫לא חשבתי שזה יעבוד.‬
‫בנאדם, זה היה קרוב.‬
‫מה זה?‬
‫זה שייך לפרחחית הזאת.‬
‫אתה יודע, המיוחדת הזאת הייתה קשוחה.‬
‫נראה לי שהיא הייתה אשפית חשמל.‬
‫כן, נראה לי שהיא לבשה ‬ ‫את התלבושת של טוקיוודאי.‬
‫בית הספר המפורסם?‬
‫חכה רגע.‬
‫אשפית חשמל מטוקיוודאי?‬
‫היי, קורוקו.‬
‫כן?‬
‫תודה.‬
‫אחות גדולה.‬
‫בהצלחה,‬
‫אחות גדולה!‬
‫עכשיו נזכרתי!‬
‫אשפית החשמל של טוקיוודאי‬
‫היא המיוחדת הכי חזקה בעיר!‬
‫היא ברמה 5!‬
‫ריילגאן.‬
‫ברוכים השבים,‬
‫מתחזים קיצוניים.‬
‫מיסאקה פשוט מתנהגת כמו עצמה.‬
‫אבל, את יודעת,‬
‫זו הסיבה שאני אוהבת אותה כל כך.‬
‫זה היה טוב!‬
‫זה בשבילך, אדסאקי!‬
‫זה לא של מיסאקה?‬
‫פשוט פתחי את זה!‬
‫בסדר.‬
‫תלבושת אחידה לבאנרי?‬
‫המשיכי לעבוד קשה כדי שתוכלי ‬ ‫ללבוש אותה בקרוב.‬
‫קנינו אותה אתמול יחד.‬
‫את מופתעת?‬
‫כן! תודה לכולכן.‬
‫מיסאקה?‬
‫אני מצטערת, אדסאקי!‬
‫היה לי רעיון להפתעה טובה יותר,‬
‫אבל אז כל זה קרה, וחנות המתנות...‬
‫מיסאקה!‬
‫אני ממש מופתעת וממש שמחה!‬
‫תודה!‬
‫יופי!‬
‫ברצינות.‬
‫אין רגע דל‬
‫בעיר הזאת.‬
‫- בפרק הבא -‬
‫מיסאקה, היית מגניבה כתמיד!‬
‫חילצת את הארואה ללא פגע! הכול טוב עכשיו?‬
‫אני תוהה מה יקרה שבוע הבא! ‬ ‫בבקשה אל תהפכי לי את החצאית!‬
‫תרגום כתוביות: ניר סבג‬